Я да млъкваш.
Къде съм?
Увеселителен парк!
За пръв път съм тук.
Какво търся на виенско колело?
Странно. Сигурен съм, че пътувахме през пустинята
на Саудитска Арабия на камили.
Но къде са всички?
Сам ли съм?
И все пак е странно. В парка няма нито едно дете,
но в ушите ми не спира да кънти бебешки плач. Откъде ли идва?
Тази карта е...
Смъртта 13!
Картата оживя!
Какьоин! Какьоин!
Стегни се! Не е нужно да се мяташ в леглото като в "Заклинателят".
Изкара ми ангелите. - Къде сме?
Що за глупав въпрос? Хайде, ставай вече.
Излитаме след закуска.
Май и днес ще е жега.
Сънувах ужасен кошмар.
Наистина ужасяващ. - И какво толкова сънува?
Разкажи ми! - Не мога да си спомня. Забравих го.
Само помня, че беше ужасен.
Благодаря ти, че ме събуди. - Я не дрънкай глупости.
Хайде, обличай се.
Ръката ми е порязана.
Кога е станало?
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО И ЗВЕЗДНИТЕ КРЪСТОНОСЦИ
И сбиращият се звезден прашец
към пробуждане зове ориста предначертана от векове.
А мъжете се изправят
пред пътешествие през пясъците на времето.
Тази карма като верига ни оплита.
Съдба, засенчваща светлината!
Ставай! Ставай! Ставай! - С куршум на гордостта...
Давай! Давай! Давай! - ... стреля неговата ръка!
Ще те сломи! Ще те сломи! - И нека юмруците му
носят свещеното видение с названието "Станд"!
Епизод 19 "Смъртта 13, част 1"
Джотаро и г-н Джостар са на пистата.
Днес ще прелетим 500 километра.
Кучето ми!
Кучето ми е мъртво!
Кой би сторил такова нещо? - Куче?
Куче... Мога да се закълна, че неотдавна видях мъртво куче.
Ужасно е, да, но това не ни засяга. Да вървим.
Един момент, наборе.
Как така не можеш да ни продадеш самолета?
Снощи беше на друго мнение. Дори ми прибра парите.
Ще ви ги върна.
Имаме болно бебе с 39 градуса температура.
В селото нямаме лекар. Трябва да го откараме другаде.
Защо не отидете с онзи самолет там? - Счупен е.
Какво става? Проблем ли има?
Бебе...
Бебе, бебе... Някъде съм чувал бебешки плач.
Но не мога да си спомня къде. - Самолетът ще се върне утре вечер.
Тогава мога да ви го продам. - Как така утре вечер?
И от нас зависи човешки живот! Не можем да стърчим тук два дни.
Да оставим детето да умре ли предлагате?
Ами... - Какво ще кажете за следното?
Да им поверим детето и те да го заведат на лекар.
Но... - "Чесната" е четириместна,
но ще се намери място за едно бебе.
Усмихна ли се? Освен това имаше зъби.
Сигурна ли сте, че искате да им поверите детето, г-жо?
Чакайте! Не съм съгласен. Опасно е да взимаме детето с нас.
Още съм на това мнение. - Спокойно, г-н Джостар.
Няма кой да ни нападне със Станд, докато сме във въздуха.
Дори се уверихме, че самият самолет е истински.
По ме притеснява пилотът ни, отколкото Стандовете.
Слава богу. Можем да си отдъхнем.
Впрочем чие беше детето?
Не сте ли вие майка му? - Заварих го сутринта край кладенеца.
Главата ми се замая от плача му
и си бях втълпила, че трябва да го кача на самолета.
Все ми се доспива, щом се кача на самолет.
Ще дремна половин час, г-н Джостар.
Добре.
Какво става? Къде сме, Какьоин?
Къде са г-н Джостар и Джотаро?
Това е продължение на съня ми от сутринта. Намираме се в съня!
Какво? Сън ли? - Да.
Сън ли било?
Мъртвите кучета в сънищата въобще не са страшни.
Полнареф, какво говориш?
Сънищата са страшни само защото ти ги смяташ за такива.
Просто се успокой.
Тогава как може да сънуваме един и същи сън?
Имаш право. Малко е странно,
но всичко е възможно в сънищата. Охо! Гледай ти!
Ама че късмет извадих само!
Видя ли? Сънищата стават забавни, щом ги помислиш за такива.
Сам видя трупа на това куче сутринта!
Навярно е сънувало същия сън като моя.
Беше убито в съня! Там е била порязана ръката ми.
От кого? - От вражеския Станд Смъртта 13!
Вражески Станд? - Да.
О, сънувал си Стандове?
Просто се успокой. - Не! Не съм сънувал Стандове,
а такъв беше в съня ми! - Сигурно. Нали е сън.
Не разбираш от дума!
Наистина е кух като лейка!
Опитвам се да кажа, че бавно загряваш, Полнареф!
От трупа на кучето излиза...
Намираш се в света на сънищата на Бога на Смъртта, Полнареф!
Мегафон!
Какво е това?
Приготви се за битка, Полнареф! Това е Смъртта 13!
Червеи!
Излез, Зелени жрецо!
Излез, Жрецо!
Колеснице... - Не мога да призова Жреца!
Колесницата не се появява!
Понеже се намираме в сън ли?
Не ви ли се струва много романтично да умрете в сън?
Станд - Смъртта 13 Носител - ???
Джотаро, усещаш ли? - Да, усещам го.
Тъп ли си? Нали си наясно,
че само Станд може да срази друг такъв?
Време е да заспиш вечния си сън, Полнареф.
Полнареф! - Умри!
Полнареф. Събуди се, Полнареф.
Бебето се подмокри. Смени му пелените.
Проклятие! Някой трябва да го е събудил.
Късметлия.
Все едно.
Нищо няма да помни, щом се събуди.
Ще го пипна, когато пак се унесе.
И така, Какьоин, ти ще си пръв.
Буден ли си, Полнареф?
Смени му пелените! - Добре де.
Имам чувството, че сънувах ужасен кошмар.
Само че не помня какъв беше. Забравих го.
Можеш да си довършиш съня, щом му смениш пелените.
Няма да те будя повече.
Я чакайте малко бе! Малкият се е наакал!
Погледнете каква я е натворил! - Нали е бебе. Затова е с пелени.
Не думай!
Нямах представа! Какво мерзко създание!
Разпльокало се е навсякъде... - Стига си джафкал. Сменяй го,
че се разсмърдя.
Не те ли е срам? По-бързо да порастваш.
Така ли се прави?
Да кажем, че е добре. Джотаро, задръж тук,
за да сложа безопасната игла. - Така ли?
Дръж бебето.
Спри! Не! - Какво има, Какьоин?
Какво става? - Не! Спри!
Мамка му!
Загубих контрол над самолета! - Ще се разбием ли?
Не! - Какво ти става, Какьоин?
И сутринта беше такъв! - Опитай се да го успокоиш!
Старче, овладей самолета, или ще се разбием!
Кротко, Какьоин. Ще се разбием заради теб.
Ако буйстваш по време на сън, ще убиеш носителя ми.
Онова бебе ли е твоят носител?
Не мога да повярвам. Та то е едва на половин годинка!
Единадесет месеца. Единадесет! Аз съм гений.
Може и да цапам пелени, но знам повече за света от вас!
Сега няма да надаваш вой.
Станд, намиращ се в сънищата...
Трябва някак да предупредя г-н Джостар и Джотаро.
Какво правите? - Издигай ни вече!
Не мрънкай! Думата "паника" не присъства в речника ми!
Работя по въпроса!
Не мога да се събудя. - Никой и не отразява,
че си режеш ръката с чекийка по-малка и от чурката ми.
Можеш да се нараняваш колкото поискаш вътре в съня, но няма да се събудиш.
Докато спиш, духовната ти енергия е изцяло под мой контрол.
Смъртта 13 представлява Станд,
проникващ в незащитеното съзнание по време на сън.
Мамка му! Спри!
Ще го овладееш ли най-сетне? Разбиваме се!
Ще го овладея с Пурпурния отшелник!
Получи се! Овладях самолета точно навреме!
На косъм.
Изглежда успяхме да избегнем сблъсъка.
Опасни са.
А сега дали да не ти смачкам сърцето?
Джостар и останалите ще помислят, че си получил инфаркт.
Умри, Какьоин!
Видяхте ли? Как ви се струват пилотските ми умения?
Откъде се взе тая палма насред нищото?!
И таз добра... Все пак успя да го постигнеш!
Място на катастрофата
Тези достатъчно ли са? - Да, благодаря.
Оцеляхме, но... Какво ти става, Какьоин?
Заради теб катастрофирахме.
Не знам... Имам чувството, че съм сънувал ужасен кошмар.
Когато се събудих, бях уморен до смърт.
Откачам ли?
Горе главата. Просто си уморен.
Тръгнахме от Япония преди около месец,
а врагът не ни е оставил и за миг на мира.
Температурата на бебето е спаднала.
Слава богу.
Не знам какво щях да правя, ако му се беше случило нещо.
Ку-ку!
Ама каква хубава усмивка имаш!
И какво му е смешното? Дори не е забавно.
Какъв идиот.
Млък! И мен ме натоварват глупостите му.
Виж, старче. Радиото е здраво.
Да пратим SOS?
Макар че рискуваме Дио да ни открие. - Нямаме избор. Ще повикаме помощ.
Заради бебето.
Чудех се защо ръката ме боли, а пак съм кървял.
При катастрофата ли съм се порязал?
Порезите всъщност са послание.
Пише: "Бебе Станд"?
Какво значи това? Това е моят почерк.
Не мога да си спомня. Сам ли съм го направил?
Няма кръв по ножа ми,
но по всичко личи, че е направено с него.
Нещо важно ли ми убягва?
Проклятие! Чух, че били умни,
но чак да остави послание, докато се е рязал...
Какъв беше този поглед от бебето?
Освен това внезапно се обърна, щом очите ни се срещнаха.
Бебе... Станд?
Бебе... Станд.
Разсъдъка ли си губя?
Започвам да мисля...
че това бебе е носител на Станд!
Ей, Какьоин! Какво правиш?
По-полека с детето!
Какво ти става? Можеше да го задушиш!
Извинявам се. - Няма, няма. Всичко е наред.
Да хапнем нещо. Храната ще ти дойде добре.
Джотаро, Какьоин въобще не е на себе си.
Ще може ли да продължи пътуването?
Следва продължение...
Превод: asimilator Редакция: KoP3Le7o
Какво мислиш за Какьоин?
Видяхте ли това? - Достатъчно, Какьоин.
Ама че смотльо! - Той е носител!
Сам ли си си нарязал ръката? - Още повече ли се объркаха?
Следва "Смъртта 13, част 2"